‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Liniștește-te.
‎Dante Pardo.
‎Te-ai dovedit prea costisitor, ticălosule.
‎Vrei să ieși, da? Ascultă-mă.
‎În natură, vulturii
‎simt când un animal are să moară,
‎chiar înaintea animalului însuși.
‎Zboară în cerc deasupra lui, ‎dându-i târcoale.
‎Fac cercuri.
‎Când animalul moare,
‎sunt primii care se ospătează din el.
‎Cei experimentați
‎îi deosebesc pe vulturi
‎de animalele muribunde.
‎Ghici ce!
‎Te voi elibera.
‎Douăzeci și patru de ore.
‎Faci ce ai de făcut, ‎iar apoi mă ajuți la o treabă.
‎El e.
‎Ascultă.
‎Ia căcatul ăsta.
‎Merg să mă schimb.
‎Du-te.
‎La gleznă. Pune-o la gleznă.
‎Scuze, dar îmi trebuie o garanție.
‎Treaba e că...
‎Tavares e...
‎un om pe care-l apreciez, zău așa.
‎Dar a devenit o problemă,
‎pentru că e pe cale să expire.
‎Mă vei ajuta să accelerez
‎sfârșitul lui Tavares.
‎Ați gândit bine. Mă bucur.
‎Nu face pe deșteptul.
‎Silvestre te ia în mașina lui.
‎Are o armă neînregistrată.
‎Dacă faci vreo șmecherie,
‎ai să țipi mai rău ca porcul la abator.
‎- Clar? ‎- Da, domnule.
‎Asta e tot.
‎Așa-mi place.
‎Silvestre îți dă haine.
‎Ai să arăți senzațional.
‎Ne vedem mâine. Distracție plăcută.
‎Linda, dragă.
‎La fel cum eu nu mă bag în treburile tale,
‎să-ți fie clar, ‎treburile mele nu te privesc.
‎Răpitorul meu
‎vrea să te contacteze.
‎- Ce mă-sa? ‎- Vezi cum vorbești.
‎Ascultă.
‎Respectivul s-a enervat ‎că i-am stricat planurile.
‎Nu ai de ce să-ți faci griji.
‎M-au răpit, tată.
‎Era să mor, tată.
‎Care dracu' e problema ta?
‎Sunt extrem de...
‎obosită de căcaturile tale.
‎Cinci sute, 600 de dolari.
‎Uite aici.
‎Ascultă, Santito.
‎Tot ce vreau e să știu cine m-a trădat.
‎Nu te mai gândi la răpire,
‎ci la celelalte afaceri.
‎Sunt mulți bani.
‎Cine crezi că a fost?
‎Nu mă încred în nimeni,
‎doar în finul care e cinstit cu mine.
‎Normal.
‎Păi da!
‎Avem același sânge.
‎Bine.
‎Schimb două.
‎Patru.
‎S-a făcut, nașule. ‎Ți-ai pus masca de pocher, o văd.
‎Asta-i grozav.
‎Vorbind de lup,
‎ții minte că Diente era ‎s-o mierlească la fermă?
‎- Da, și? ‎- Păi...
‎M-am gândit la asta.
‎N-ar fi ca lumea să-i dăm ceva în plus?
‎O primă grasă.
‎Ce dracu'?
‎Vezi că suntem strâmtorați ‎și vrei să risipim banii?
‎Dă-i de la tine, dacă vrei.
‎Nu, hai.
‎Nu știu ce să zic. ‎Dar s-a descurcat ca lumea.
‎- S-a descurcat. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Ce ți-a venit?
‎Hai, frate, hai.
‎Haide, frate!
‎Nașul nu e în apele lui.
‎Gândește-te la primă.
‎Gândește-te. Te va avantaja ‎pe termen lung.
‎A luat o supradoză de heroină.
‎Drogul i-a provocat stop respirator.
‎A murit în somn, fără dureri.
‎Dacă m-aș sinucide, la fel aș face.
‎Nu știu.
‎Mi se pare ciudat.
‎A insistat să mă vadă.
‎Poate nu plănuia să se sinucidă.
‎N-a vrut să sară în ochi...
‎și a dat greș.
‎Dar nu era heroinoman.
‎Îi putea fi injectată contrar voinței.
‎Mama îmi spunea să nu primesc bomboane
‎de la străini, căci pot conține droguri.
‎Dar nu erau semne de violență ‎în celula lui.
‎Nici asupra corpului.
‎E o tragedie.
‎În fine. Nu se mai poate face nimic.
‎Viața continuă.
‎Dr. Carreño, pregătește ‎certificatul de deces.
‎Frida, găsește-i rudele.
‎- Sper că are familie. ‎- Domnule, așteptați.
‎Nu v-a fost clar
‎că Florentino era bine ‎când a vorbit cu Frida?
‎E complet absurd ce spuneți.
‎E ilogic.
‎Acuzațiile contra mea au devenit ‎sport național.
‎Așa că vă rog,
‎grăbiți-vă.
‎Îi șicanați pe cei care vor să facă ‎mai bună închisoarea.
‎Gata.
‎Unde te duc?
‎M-am gândit...
‎și am o propunere.
‎Îmi împrumuți mașina,
‎îți iei liber
‎și ne reîntâlnim diseară.
‎Ești prost? Dă-o-n mă-sa.
‎Nu.
‎Pot să-ți ofer bani.
‎O mie de dolari.
‎Treaba e că sunt afară.
‎Să mergem, ca să mă crezi.
‎Cum știu că te întorci?
‎Ți-aș putea spune...
‎să mă urmărești cu un GPS,
‎dar ai încredere.
‎Prea bine.
‎O mie cinci sute și ne-am înțeles.
‎Bine.
‎Sigur?
‎Sigur.
‎E o problemă.
‎Ce o să fac ‎când o să mă-ntrebe Peniche unde ești?
‎Nu știu, ar trebui...
‎Ar trebui...
‎Zi-i că te-am lovit și am fugit.
‎Înțelege. Gândește-te.
‎Bine? Urc în portbagaj
‎și, după ce ieșim, trec la volan. ‎Scuze, hai să mergem.
‎Lua-te-ar dracu', nenorocitule!
‎Colega, am nevoie de ajutorul tău.
‎Înțeles, vin acum.
‎Bună, mamă.
‎Eu sunt.
‎Lazarito.
‎Băiatul meu...
‎Ce chipeș ești.
‎Unde ai fost?
‎De ce ți-a luat atât?
‎Am fost ocupat.
‎Bine.
‎Dar...
‎Am venit pentru ce te-am rugat.
‎- Bine. ‎- Da?
‎Da.
‎Îl iau pe Pablito.
‎- Pablito. ‎- Nepotul tău.
‎Bine.
‎Cine ești?
‎- Nu, mamă. ‎- Nu! Nicio mamă!
‎Pleacă!
‎FRONTIERA STATELOR UNITE
‎Documentele.
‎Bun venit înapoi.
‎Și? Ți-e dor de Florentino?
‎Avem o zicală.
‎Moartea e sfântul.
‎Evangelina.
‎Fetelor, veniți.
‎Când îl canonizezi?
‎Cum adică?
‎Ce prostuț ești, degețel.
‎Tot ce zic
‎e că sunt glasuri
‎care vorbesc chiar și în moarte.
‎Nu înțeleg.
‎Da, știu că nu.
‎Știi ce înțeleg, iubițel? Vino încoace.
‎- Știu că vrei. ‎- Nu-ncepe.
‎Nu-ncepe!
‎Dă-te!
‎Mă dau, c-am auzit că se ia. Ne mai vedem.
‎Banii.
‎Uite-i.
‎Pa!
‎Ce este, domnule?
‎Ce dracu' face Dante în Statele Unite?
‎Nu înțeleg, domnule.
‎Ești un cretin. Dacă nu-mi zici,
‎am un loc liber pentru un deținut
‎și ți-l ofer cu plăcere, ticălosule.
‎Dante mi-a cerut timp.
‎Ne întâlnim diseară.
‎Timp? E iubita ta cumva?
‎Nu, domnule.
‎Întâi: îmi predai toți banii ‎pe care ți i-a dat.
‎Doi,
‎dacă nu vine, te bag în pușcărie
‎și le zic deținuților ‎să-ți ureze bun venit.
‎Nu-ndrăzni
‎nici să te caci, Silvestre.
‎Îl urăsc pe ticălosul ăsta.
‎Bravo, băiatule.
‎Lázaro. Nu trebuie să faci asta.
‎Unde mi-e fiul?
‎- Ce? Nu știu. ‎- De ce au tras ai tăi în mine?
‎Cu ce am greșit?
‎Sunt afaceri, Lázaro.
‎Aveam nevoie să faci ceva ‎cu frate-tu pentru mine
‎și ai dat greș.
‎Nu tu l-ai trimis pe nenorocit ‎să mă șantajeze?
‎Ce naiba!
‎Nu știu ce a făcut, dar a murit.
‎Și o ai pe fiică-ta. Unde mi-e fiul?
‎Nu știu.
‎Îmi îngreunezi situația. ‎Te pot ucide pe loc.
‎Dacă nu stăm de vorbă. Putem sta de vorbă?
‎Ce e cu Tavares? De ce au luat-o pe Linda?
‎N-am idee...
‎Bine, stai puțin. Stai.
‎Îl cunosc pe Tavares de ani.
‎Am făcut mulți bani împreună și...
‎Sincer, nu i-am dat toți banii
‎și s-a cam ofticat.
‎Știi cum e. E doar o afacere eșuată.
‎Și, nu-mi place, dar...
‎uneori, îți pui gaj propria familie.
‎Uite... Ascultă.
‎Ascultă.
‎Ține mulți bani încuiați acolo.
‎Am putea fi parteneri. ‎I-ai câștigat deja încrederea.
‎Te poți duce-napoi să iei banii. ‎Îi împărțim egal.
‎Ridică-te! Ridică-te, ticălosule!
‎Căcat... Căcat!
‎Uită-te la mine. Unde mi-e fiul? Zi!
‎Zi-mi, la dracu', vorbește!
‎Vorbește!
‎Norman, prietene.
‎Ce faci diseară?
‎Vii la McAllen, ‎să-mi faci un serviciu? Fac cinste.
‎Bine.
‎Ne vedem.
‎- Bună. ‎- Urgențele, ce problemă aveți?
‎Vă semnalez un accident.
‎Alo.
‎Tată? Când vii acasă?
‎Pablo.
‎Unde ești?
‎- Lázaro, eu sunt. ‎- Jack.
‎Calmează-te.
‎Ascultă.
‎- Pablo e teafăr. ‎- Mulțumesc.
‎Mulțumesc, Jack.
‎Îl pot duce oriunde vrei,
‎dar te rog să faci ceva în schimb.
‎Dacă refuzi,
‎n-ai să-l mai vezi în viață.
‎Ce vrei?
‎Știu că Tavares are mulți bani ‎în pușcărie.
‎Vreau banii ăia.
‎Dacă-mi faci rost de ei, ‎ne împăcăm, totul va fi bine.
‎Dacă nu,
‎și nu știu dac-am fost destul de clar,
‎el moare.
‎Ce mai faci, Salas?
‎Bună ziua.
‎Unde e doctorul?
‎Nu e aici.
‎Ora de lectură s-a terminat.
‎Nu, ce oră de lectură? ‎Vin din biroul lui Jules.
‎Mi-au zis că e aici.
‎- Julián Mora mi-e psiholog. ‎- Lipsește.
‎Trebuie s-apară.
‎Și tu? Ești frumușică foc.
‎Nu ți-a zis nimeni?
‎Ce cauți în pușcărie? Ai omorât pe cineva?
‎Ar trebui să fii artistă de televiziune.
‎Imposibil.
‎Nu-mi place televiziunea.
‎- Nu-ți place? ‎- Nu.
‎Sigur, îți plac cărțile.
‎Stai să te ajut.
‎Ești o intelectuală, desigur.
‎Mi-ar plăcea să merg la muzeu cu tine.
‎Dar suntem în haznaua asta. N-avem cum.
‎- Așa e. ‎- Cine știe.
‎- Nu se poate. ‎- Da.
‎O cină ar fi totuși super, nu?
‎Noi doi, lumânări și tot dichisul.
‎Cu filé mignon și o sticlă de șampanie.
‎Îți place? Unii au obligații față de mine.
‎Le cer să le achite și gata.
‎Te strecori înăuntru.
‎Mi-ar plăcea.
‎Pe bune?
‎- Dar nu putem. ‎- De ce?
‎- Putem. ‎- Nu e etic, n-am voie.
‎Ba se poate.
‎- Cu Santito, da. ‎- Păcat.
‎- Serios. ‎- Păcat?
‎Stai, nu pleca! Nu, nu mă compătimi.
‎- Bună ziua. ‎- Dă-mi iubire.
‎Julián! Uite, a venit.
‎Ce se petrece?
‎- Ai picat prost. ‎- Juan Pablo.
‎- Vino! ‎- Ce?
‎- Să vorbim. ‎- Hai!
‎Stai că flirtez, ticălosule!
‎Nu pleca.
‎Du-te dracu'! Vin la tine și nu te găsesc.
‎- Și-apari când nu trebuie. ‎- La biroul meu?
‎Da, aveam programare, nu?
‎Cred c-ai înțeles greșit. ‎Nu uit niciodată de pacienți.
‎Am înțeles greșit? Cum?
‎Santito.
‎Nu o să te mai văd.
‎I te-am dat unui coleg. ‎Ești pe lista lui de așteptare.
‎Pe dracu', așteptare.
‎- Nu, tu ești psihologul meu. ‎- Nu.
‎Nu m-ai acuzat
‎c-am vorbit despre fata răpită?
‎Și nu-i doar asta. Ți-ai băgat în cap
‎că te învrăjbesc cu Dante Pardo.
‎Nu pot avea un pacient ‎care mă crede turnător.
‎Înțeleg, liniștește-te. Nu te supăra.
‎Relaxează-te, calmează-te.
‎Nu-s decât fleacuri.
‎Suntem prieteni.
‎Asta e, că nu suntem prieteni.
‎Am depășit limitele relației ‎terapeut-pacient.
‎E limpede. Trebuie să păstrăm distanța.
‎Trasez granița, uite.
‎Asta-i limita mea.
‎Santito șade aici și doctorul, aici. ‎Normal.
‎Așa, nu?
‎Decizia a fost luată.
‎Cui îi povestesc problemele mele?
‎Cel căruia i te-am recomandat e excelent.
‎Te va asculta și te vei obișnui cu el.
‎- Plec. ‎- Tipul ăsta,
‎terapeutul, să se ducă dracu'! ‎Și tu la fel!
‎Ce ai? Ce te-a apucat?
‎Ți-am zis problemele mele.
‎Ți-am pus sufletul pe tavă.
‎- Taci, scârbă! ‎- Termină!
‎Știi ce nu știe nimeni. ‎Stai s-audă nașu-meu
‎și ești terminat!
‎Îți place așa, poponarule?
‎Îți place așa, poponarule? Îți place?
‎O să-l vezi pe adevăratul Santito.
‎Bulangiule!
‎Du-te-n mă-ta, bulangiule. ‎Să te ia dracu'!
‎Domnule.
‎Al dracu' Silvestre.
‎Când au s-apară polițiștii roboți, ‎îi dau afară pe toți.
‎Te inculp, cum ți-am zis. ‎Să nu crezi c-am uitat.
‎Poate nu te mai porți prostește.
‎Ți-am zis că-i șmecher.
‎Lasă-ne singuri.
‎Idiotul dracului...
‎O problemă de familie.
‎Cum se leagă asta ‎cu uciderea unui judecător american?
‎- N-am ucis pe nimeni. ‎- Nu mă lua drept prost.
‎Știu că n-a fost un accident. ‎A fost mâna ta.
‎Știi ce risc ne asumăm cu căcatul ăsta?
‎Măcar sper c-ai lucrat bine.
‎Tavares te-a pus?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Și? Ți-a șterpelit pachețelul ‎când erai copil?
‎Să scăpăm de Tavares. Asta urmează, nu?
‎Nu schimba vorba.
‎Ai făcut o prostie.
‎O mai mare prostie a fost ‎să-i dai bani lui Silvestre
‎și, îți place au ba,
‎o să aflu ce ticluiești, ticălosule.
‎Ghici ce!
‎Și eu am o problemă de familie.
‎În fine.
‎Suntem în aceeași oală,
‎te-am ajutat să-ți rezolvi problema ‎și tu ai rezolvat-o pe-a mea.
‎Nu înțeleg.
‎Un tip a murit ‎când ați dus-o pe americancă la fermă.
‎Cumbias nu-știu-cum.
‎Ți-l amintești pe Foca? Și el a murit.
‎Am vrut să-l scot în timpul răzmeriței.
‎Era bocnă. Ce să le zic auditorilor?
‎Că grasul era cald, dar a sărit calul?
‎Nu-mi poți pune în cârcă morțile astea.
‎Trebuia să-mi zici mai devreme.
‎Le ai deja la dosar.
‎Mă bucur c-ai revenit.
‎Ocupă-te de Tavares.
‎Și nu mă mai provoca.
‎Dacă crezi că doar asta am contra ta, ‎te înșeli amarnic.
‎Silvestre.
‎Domnule?
‎E-al tău.
‎Dacă sunteți înregistrate, treceți.
‎Bună ziua. Luați loc.
‎Acestea trei au venit la Tyson. Hai!
‎- Ea, la El Muerto. ‎- Pe aici.
‎- Intrați. ‎- Hai, doamnelor.
‎Ea, la El Pulques și-asta e tot.
‎Așa, gata.
‎- Sunt toate? ‎- Da.
‎Închide ușa.
‎Bună ziua, doamnelor.
‎- Bună ziua. ‎- Bună.
‎Hei, liniște! Bună ziua.
‎Bună ziua.
‎Ce-avem aici? Ia să vedem.
‎Mâncare, ca de obicei, foarte caldă.
‎- Hrană. Tortilla. ‎- Tortilla și fasole, da?
‎Iahnie de fasole.
‎Făcută în casă.
‎- Așa? ‎- Și aici? Ce aveți?
‎- La fel. ‎- Și haine.
‎Ceva țigări.
‎- Ca de obicei. ‎- Bine.
‎Și dv. ce aveți?
‎- Ca totdeauna. ‎- Da, ca totdeauna.
‎Vom face o verificare de rutină.
‎Ce dracu'?
‎- De ce? Stai! ‎- De ce? Nu!
‎Ce-i asta?
‎Marcial. Ce dracu'? Vino încoace, Marcial.
‎Suntem prieteni. ‎Ce te-a apucat, ticălosule?
‎Ce ai, scârbă?
‎Doamnă, foarte serios și cu mult respect,
‎vedeți cum dracu' vorbiți.
‎- Deci așa stă treaba? ‎- Așa.
‎Ticălosule! Nenorocitule!
‎Ce ai? Dă-mi drumul!
‎- Dă-mi drumul! ‎- Desfă picioarele sau te forțez.
‎- Pui de curvă! ‎- Dă-mi drumul!
‎Bravo, tăticule.
‎Portocalele.
‎- ‎Uite, Deedee! ‎- Bamm Bamm, ai pălărie!
‎Cum de-l știi pe Jack?
‎Nu știu. Sunat telefon.
‎Răspuns. Era pentru tine.
‎- Asta e tot. ‎- Nu, nu e destul, ce dracu'!
‎- Ce dracu'? Îl spargem? ‎- Ce te-a apucat, frate?
‎- M-am ambalat. ‎- Termină!
‎- Oprește-te! ‎- Ce dracu'?
‎- Pleacă! Stai! ‎- Sunt ambalat rău.
‎Gata. Vino încoace.
‎Ce-i cu ăla? Are de-mpărțit ceva cu tine?
‎Nu, o ciondăneală. A trecut.
‎De-asta ești așa dat dracu'.
‎Ești așa calm cu... Cu fața aia de robot.
‎„O ciondăneală”.
‎„A trecut. A trecut.” Ești tare.
‎Stai puțin.
‎- Ascultă! ‎- Ce e?
‎Am vorbit cu nașu' și ce crezi?
‎Ce-a zis?
‎Îți dăm o primă.
‎Da! Să simți că ești în bandă.
‎- Super, mersi mult. ‎- Bestial.
‎Nu e nevoie.
‎Cum să nu? Hai, de ce nu?
‎Avem marfă în plus pentru magazin ‎săptămâna asta.
‎- Bun. ‎- Toată-i a ta.
‎- Cum să nu! ‎- Ce e?
‎Ia orice vrei.
‎- Super. ‎- E-n contul meu.
‎Sunt de acord cu dv. domnule...
‎- Procuror general. ‎- Dle procuror general, ce să fac?
‎Oamenii dv. au stârnit ‎acest „regretibil”...
‎Regretabil.
‎Acest regretabil război rasial.
‎Da.
‎Înțeleg.
‎Ai mei au prevenit un dezastru.
‎Și sunt mândru de ei.
‎Bună ziua.
‎Mă-sa pe gheață.
‎Ai fost mai bun decât președintele.
‎Pot să intru?
‎Rox.
‎Scuze, domnule.
‎- Bună ziua. ‎- Bună ziua.
‎O sută de mii.
‎Îmi datorezi 100.000
‎pentru marfa adusă de fete, ‎pe care n-ai lăsat-o să treacă.
‎Pe ce planetă trăiești?
‎Nu vezi cum stă treaba din cauza ta?
‎Procuratura poate să ne-o tragă oricând.
‎Lasă aia, că n-avem motiv de sărbătoare.
‎- Ce a pățit judecătorul Morris? ‎- Cum așa?
‎De ce l-ai ucis?
‎Ce dracu'?
‎E mort?
‎Cic-a fost accident, ‎dar știm amândoi că nu e așa.
‎De ce naiba a murit ‎blestematul de american?
‎Ai pus să fie omorât, ticălosule.
‎Ascultă, Peniche.
‎De ce ții morțiș să mi-o tragi?
‎Nu, țin morțiș să-mi păstrez postul.
‎Ascultă, Jorgito.
‎Tu pleci de-aici, ‎te duci acasă și faci ce vrei tu.
‎Pentru tine, e o slujbă.
‎Dar pentru mine, e viața.
‎Dacă vrei să-mi distrugi viața,
‎n-ar trebui ‎să te îngrijoreze pierderea slujbei.
‎Ți-o zic prietenește.
‎Mersi că mi-ai spus.
‎Mulțumesc.
‎Rox.
‎Trimite-mi doi gardieni, te rog.
‎Nu e nevoie, prietene.
‎Doar ține minte
‎că nu mă dai tu afară.
‎Cel care decide când încetăm cooperarea
‎sunt eu.
‎- Uite! ‎- Ce?
‎Dosarul lui Dante Pardo.
‎De la început, ‎cazul lui mi s-a părut ciudat.
‎Am observat. I-ai acordat multă atenție.
‎În mod convenabil, reiese
‎că e vinovat de uciderea a doi dispăruți.
‎I-au făcut o înscenare.
‎L-au declarat vinovat și gata.
‎A fost acuzat de trei omoruri. ‎Nu e tocmai un sfânt.
‎Știu asta, dar...
‎Am cunoscut mulți criminali, dar el...
‎Pare diferit.
‎Cu adevărat.
‎Uite ce e, Frida.
‎Iartă-mă pentru ce-ți spun, dar...
‎nu-ți înțeleg fixația ‎pentru acest individ.
‎N-o înțeleg, îți jur.
‎Poftim?
‎Am observat că ești atentă cu el.
‎Chiar îl îmbrățișezi...
‎- Zău? Te rog! ‎- Da.
‎- Te-am văzut. ‎- E o dovadă de sprijin.
‎Mă tem că te manipulează, asta e tot.
‎Evident că nu asta se-ntâmplă. Doar...
‎E un om cu o sensibilitate aparte.
‎E ceva necurat aici și nu știu ce.
‎- Nu știu. ‎- Nu ești tu, Frida.
‎Ești o femeie foarte inteligentă.
‎Folosește-ți judecata.
‎Nu te băga unde nu-ți fierbe oala.
‎Sigur că-s inteligentă.
‎Pot să am grijă de mine.
‎- Mulțumesc. ‎- Da, știu.
‎Ce e?
‎Ești ofticat din cauza lui Morris?
‎Nu.
‎Sunt liniștit.
‎Sunt calm, mă uit la desene animate.
‎Îți place cel cu calul?
‎Da.
‎Nu fi prost.
‎Normal că-s ofticat, deșteptule!
‎Nașule.
‎Pot să-ți zic ceva fără să te superi?
‎Câți ani ai?
‎Vorbește ca un bărbat!
‎Ce ai?
‎Psihologul.
‎Psihologul nenorocit.
‎Nu...
‎Nu vrea să mă ajute.
‎Ce?
‎Chiar i-ai făcut zile negre psihologului?
‎Da, zice...
‎Zice că am depășit limitele ‎relației noastre sau așa ceva.
‎Iartă-mă, dar terapia mi se pare
‎o mare prostie.
‎Doar văicăreli.
‎„Nu mi-au luat trotinetă când eram mic.”
‎Sau, „Mereu am vrut ‎s-o fut pe nepoată-mea.”
‎- Numai vrăjeală! ‎- Sunt foarte supărat, nașule.
‎I-am spus multe lucruri.
‎Multe. Și-a fost bine.
‎Tipul era bun.
‎Ce i-ai zis?
‎E psiholog, nașule, deci...
‎Totul. Da? Totul.
‎Despre lovitură?
‎- Și despre gagică? ‎- Normal. Despre La Foca.
‎Despre fermă, totul.
‎- Trebuie să te deschizi. ‎- Ești un cretin!
‎Ce dracu'?
‎- Ai creier, căcatule? ‎- Așteaptă.
‎Calmează-te. Ți-am zis ‎să nu te enervezi. Haide.
‎Psihologul mi-a frânt inima. ‎Trebuie să ni le spunem pe toate.
‎Ce dracu'.
‎Ducă-se pe pustii.
‎Ești un băiat sensibil.
‎Cei ca tine o dau în bară ‎din când în când.
‎Dar tot țin la tine.
‎- Pe bune? ‎- Fără-ndoială.
‎O rezolvăm noi.
‎- Super. ‎- Dacă psihologul ne-a turnat,
‎o rezolvăm îndată.
‎Îl omorâm.
‎Ca pe-un nemernic ce e.
‎Ce tare, nașule.
‎Fiule...
‎Mersi, Mike.
‎Mulțumesc c-ați venit.
‎Te pot ajuta?
‎Nu, mulțumesc.
‎Doar că...
‎Nu înțeleg.
‎Tot ce...
‎Tot ce s-a întâmplat, nu înțeleg.
‎Totul era bine.
‎Ce...? Ce a mers prost?
‎Nimic.
‎Asta-i treaba.
‎Se întâmplă.
‎Ai toată viața în față.
‎E timpul să începi să te gândești la tine.
‎Da, știu.
‎Dar e greu, înțelegi?
‎Totul se schimbă așa repede, încât...
‎nu știu ce să fac.
‎Aș vrea să-i pun capăt.
‎Cumva.
‎A fost o onoare ‎să fiu în slujba ta și a familiei.
‎Ține minte.
‎Poți conta oricând pe mine.
‎Mulțumesc.
‎Apreciez.
‎- Ce faci, Bocinas? ‎- Ticălosule!
‎Mișcă!
‎E razie!
‎- Ușurel! ‎- Stai!
‎Ce ai, Marcial? Nu fi nemernic.
‎Azi am voie să fiu nemernic, scârbă.
‎Desfă-ți picioarele ‎sau ți-o trag de nu te vezi.
‎Desfă-le, ticălosule!
‎Ce ai găsit, Ventura?
‎Pistoale, revolvere...
‎Chiar și o mitralieră.
‎Fă o listă cu ele și ia-le telefoanele, ‎băutura și tot ce găsești.
‎Ai un arsenal.
‎Te pregătești de război?
‎Ești terminat, Marcial.
‎Plânge-i-te amicului tău, Peniche.
‎Ce faci, nene?
‎Ce faci aici?
‎Mă uit. Javrele au luat tot, nu?
‎Da, nene, ce nenorociți.
‎Au luat banii lui Mariano?
‎Ce bani?
‎I-au luat banii?
‎Da, au luat tot.
‎Nu se vede?
‎Hai, răspunde.
‎Nu știu unde sunt banii.
‎Fac razii în celule. ‎Ar putea fi în altă parte.
‎Stai puțin.
‎Să vedem cât de tare-mi pasă.
‎Exact, deloc. Fă bine și găsește-mi banii.
‎Pablo e bine?
‎Poate.
‎Nu-s sigur c-are să mai fie mult.
‎Crescutul unui copil e costisitor.
‎Dar îți zic un lucru.
‎Dă-i zor.
‎Nenorocitul!
‎Ce este?
‎Te porți ciudat.
‎Ești polițist?
‎Vorbeai cu o gagică, nu?
‎- Nu. ‎- Cred că-i ca lumea.
‎Hei, stai puțin!
‎Liniștește-te, ești
‎foarte flegmatic.
‎Arăți bine.
‎Dar nu ești poponar.
‎Spune-mi ce s-a-ntâmplat ‎cu Foca și Cumbias.
‎Nu-mi spune, dacă nu vrei, dar
‎ești într-o situație delicată.
‎Vrei să-ți găsesc alt avocat?
‎Nu.
‎Ascultă.
‎Ajută-mă să-l găsesc pe băiatul ‎dispărut din casa lui Porfirio.
‎Atât.
‎De ce? Cine e băiatul?
‎Îl cheamă Pablo.
‎Porfirio se ocupa de el fiindcă...
‎tatăl lui nu putea.
‎Unde era tatăl lui?
‎Cine e?
‎Tatăl lui...
‎e aici.
‎În La Rotunda.
‎Deci Pablo e fiul tău.
‎- Da. ‎- Dar de ce
‎- ...ai ascunde asta? ‎- Frida, te rog,
‎nu spune nimănui.
‎E riscant, nu vreau să pățească ceva.
‎Dar de ce ai mințit?
‎Mama sa a murit acum doi ani.
‎Eram năuc, iar Porfirio și soția sa
‎s-au oferit să-l îngrijească. Asta e tot.
‎Ai idee cine ți-a ucis avocatul?
‎- Cine ți-a răpit fiul? ‎- Nu.
‎- Trebuie să anunțăm poliția.
‎- Nu. ‎- Să le zicem.
‎- Pot ajuta. ‎- Frida, te rog.
‎Nu vorbi cu poliția.
‎Sunt implicați inși periculoși. ‎E tot ce-ți pot spune.
‎Ajută-mă să-mi găsesc fiul.
‎Doar pe mine mă are.
‎Am să te ajut.
‎Îl vom găsi.
‎Mulțumesc.
‎Uniforme noi nu putem cumpăra.
‎Mă voi lupta pentru orele suplimentare.
‎Îmi asum răspunderea. Mă cunoașteți.
‎- Știți că... ‎- Deschide!
‎- ...mă achit... ‎- Deschide!
‎Ești în căcat, ticălosule!
‎Ascultă, poponarule!
‎Fiu de cățea!
‎Nu te prosti!
‎Vino!
‎Nu așa se vorbește ‎cu directorul penitenciarului La Rotunda.
‎Îți amintesc că sunt funcționar public
‎și trebuie să mă respecți.
‎Dacă ai să-mi zici ceva, ‎zi-mi în față. Da?
‎Nu mă ataca, nenorocitule! Ai înțeles?
‎Mă spionezi?
‎Ce tot îndrugi?
‎Ți-ai trimis derbedeii!
‎Te-ai supărat din cauza raziei ‎din pavilion.
‎E o procedură perfect legală.
‎Da? Aprobată de stat. Poate fi aplicată
‎regulat sau periodic în orice închisoare.
‎Dar nu ți-am citit raportul. ‎Ai pierdut ceva?
‎Fă bine și înapoiază-mi ce mi-ai luat.
‎Te informez
‎că asta
‎nu mi-a fost luată.
‎Le-am ordonat să ia doar ce are valoare.
‎Căcatul ăla nu-i bun nici de pișat.
‎Da? Ai văzut-o?
‎Să ți-o prezint?
‎Deținut, dacă ai nevoie de ceva,
‎cere o audiență ca oricine.
‎Mă uit în agendă, poate am loc.
‎Ca oricine?
‎Chiar vrei să faci asta, ticălosule?
‎Vrei să-ncep să vorbesc?
‎Te-ai pișa contra vântului.
‎Subtitrarea: Andrei Albu